У теплий край?
Так.
У сумці є планшет чи ноутбуки?
- Ні. - Дякую.
Ноги на позначки, а руки вгору, сер.
Можете вийти, сер.
Невеличка перевірка. Зробіть ось так.
Дуже дякую.
Пакистанська Міжнародна Авіакомпанія,
рейс ПК891,
багаж на п'ятому конвеєрі.
Пакистанська Міжнародна Авіакомпанія...
ЛАХОР, ПАКИСТАН
Зупиніться тут. Я вийду.
Гей, зупиніться.
Права, будь ласка.
Дякую.
М-ре Арван, на скільки вам потрібне авто?
На два тижні.
- Пункт від'їзду? - Тут.
Гаразд.
Не бажаєте повну страховку, м-ре Арван?
Бажаю.
ДАРА-АДАМ-ХЕЛЬ
ПРИКОРДОННИЙ РЕГІОН КОХАТ ПАКИСТАН
- Можна ввійти? - Так, сер.
- Знаєте англійську? - Так.
Можна той пістолет?
- Можу подивитися? - Так.
Важкий.
Чудово.
Є ще один такий?
- Два є? - Так.
Вибачте, я не розумію.
Документи? Так, у мене є.
ФЕЙСАЛАБАД, ПАКИСТАН
Ізолента є? Клейка стрічка?
Міцна клейка стрічка.
- Скільки за валізу? - Три тисячі.
- Потрібна автівка з водієм? - Без.
- На скільки днів? - Десять.
Права, будь ласка.
Дякую, м-ре Малік.
ЯНГАНАБАД, ПАКИСТАН
Проїжджай, проїжджай.
- Пробачте. - Так?
- Знаєте англійську? - Так, трохи. Пробачте.
- Ви на весілля? - Так.
Проїжджайте. Чекайте.
Проїжджайте.
Османе.
Це Юсуф, кузен Абу.
Я Асіф, друг Саміри.
Друг Хасана.
Її брата. З університету.
Дякую.
Саміра та її родина ще не тут,
інакше вони самі б вас привітали.
Нічого страшного.
Скільки тобі?
Дванадцять.
Ми на місці.
Який з них Самірин?
Той. А той - її дядька.
- Живете у Лестері? - Вибач, що?
Живете у Лестері?
Раніше жив.
Я хочу там жити.
Чому?
Лестер-Сіті.
Ріяд Марез.
- Бував у Англії? - Ні, але там всі мої кузени.
- У Лестері? - Так.
Там гарно?
Так. Дуже гарно.
Що він сказав?
Спитав: "Чому твої батьки не навчили тебе панджабі?"
Бо я поганий учень.
- Як... Подобається? - Так.
Все дуже чудово. Так. Їжа.
Дуже багато їжі. Дуже добре.
Привіт. Гей.
- Пробачте. - Привіт.
Мені потрібно у "Сіалкот". Потрібна машина.
Гаразд, гаразд. Я пам'ятаю.
- Срібляста Хонда. - Ідемо, ідемо. Так.
Гей, ви продаєте цигарки?
Щоб палити.
Гей.
Розумієте англійську?
Вогню не знайдеться?
Запальничка. Так. Дякую.
Дякую.
Великий будинок, так?
Всі... І там всі сплять?
Саміра?
Спить там?
Ви тут сидите всю ніч?
Ви спите тут?
Дякую. Дякую.
Ні звуку.
Інакше постраждають люди.
Краще тихо будь.
Покажи руки.
Вставай, дідько.
Стій.
Давай. Давай.
Ходімо. Жодного клятого звуку.
Бігом. Бігом.
Давай. Бігом.
Гей. Гей. Гей.
Опусти зброю.
Зроби вигляд, що не бачив мене. Нічого не станеться.
Ось так.
Спокійно.
Лайно.
Трясця.
Бігом, бігом! Ну ж бо.
Біжи.
Біжи. Сюди. Давай сюди.
Ось так.
Біжи.
Ні. Ні. Ні!
Ні. Ні! Ні.
Випусти!
- Гей, стули пельку. - Ні! Що це?
Пробач за жорстку дорогу. Я тебе витягну. Але не кричи.
Поблизу нікого немає. Я посаджу тебе в салон, але не кричи.
Кричатимеш, знову кину у багажник. Зрозуміло?
- Зрозуміло? - Так.
Давай, вилазь.
Ну ж бо. Хутчіш. Сюди.
Я не пхатиму кляпа, доки не кричатимеш.
- Зніми мішок та мотузки. - Ні.
- Чому? - Знаєш, від кого я?
- Від Діпеша? - Добре.
- Пригнися. - Зніми мішок... Трясця.
Зніми цей клятий мішок!
Через дві години ми будемо у Лахорі.
Дві години, щоб вирішити, чи хочеш ти бути з Діпешем.
Якщо ні, висаджу тебе на узбіччі.
Будеш вдома до обіду. І сьогодні ж вийдеш заміж.
Обереш Діпеша, завжди будеш в бігах. Чого хочеш?
- Чого ти хочеш? - Я не хочу виходити заміж.
Скоро будемо у Лахорі.
Впевнена, що хочеш бути з Діпешем?
Так.
ГОТЕЛЬ АДЖВА
Я зніму мішок.
Повернися.
Хто ти?
Ти - Маріам Заман. Я - твій брат Фейсал.
Твоя родина з Карачі. Народилися ми у Лондоні.
Ти майже не знаєш урду. Зрозуміла?
- Зрозуміла? - Так.
Ми їдемо подивитися на Золотий храм у Амрістарі,
потім у Делі та Раджастхан,
а потім до Гоа зустрітися з друзями з Лондону.
Ось твій паспорт.
Ось взуття.
Ходімо, треба переодягнутися.
АЕРОПОРТ
- Гей. - Привіт.
- Потрібне таксі до кордону. - Кордону?
- Так. - Індійського?
Ось, тримай.
Вона відчиниться через годину.
Ти вбив його?
Кого?
Того, у кого стріляв.
Мабуть.
Потрібні індійські рупії? Потрібні індійські рупії?
- Ні. - Потрібні індійські...
- Будь ласка. Йдіть. - Потрібні...
Потрібні індійські рупії? Потрібні індійські рупії?
Давай. Ідемо.
Ти маєш бути у хустинці.
Дякую.
Ми з Великобританії, їдемо у Амрістар. У Золотий палац.
Ваш паспорт, сер.
Ім'я, сер.
Фейсал Заман.
Ось. Дякую.
- Ім'я, мадам. - Маріам Заман.
Дякую, мадам.
ПРИКОРДОННА СЛУЖБА
Сер. Сер!
- Сер, 500 рупій. - Скільки?
Сер, машина чекає. Ходімо, давайте багаж.
Ні. З Великобританії.
Ні, у нас вже є бронь. Везіть до Золотого храму.
Гаразд.
- Гей. - Вітаю, сер.
- Вітаю, пані. - Доброго ранку.
- Ми замовляли номер. - Паспорт.
Авжеж.
Ми маємо зустрітися тут з другом. Абубакр Кхан.
- Хвилинку, сер. - Дякую.
Сер, чекаємо на нього, але його ще немає.
Ваш паспорт.
Так?
Гей.
Я у справах. Будь тут.
Куди б я поділася?
- Гей. - Привіт.
Дайте самий дешевий телефон.
- Самий дешевий? - Так.
Вісім сотень.
Там продають дешевше.
- Сімсот. - Куплю п'ять за 500.
- П'ять. - Сім-карти є?
- Сім-карти. Міжнародні? - Так.
- Так. Скільки? - Десять.
- Десять.
Йоу, це Діпеш і, як розумієте, зараз я зайнятий.
Самі знаєте, що робити після сигналу.
- Хочеш? - Ні.
Скільки ви знайомі?
З коледжу.
Чотири роки.
Довіряєш йому?
Так.
Він дав мені цей номер.
Може, в нього є ще?
Це його номер у Великобританії.
У нього є ще індійський.
Він є у моєму телефоні, але телефон у Янганабаді.
Гей.
Сер, тут не можна палити.
Пробачте.
- Алло. - Де ти?
- Хто це? - Сам знаєш.
Той, з ким ти мав зустрітися сьогодні вранці.
Де ти?
Я застряг у Лондоні.
Чому?
Все гаразд?
Так. Що... Чому ти не тут?
Я маю багато чого владнати.
Що ти, в біса, верзеш?
Слухай, я купив квиток. Завтра буду в Індії.
Зустрінемося в Делі.
Що? Ти мав зустрітися зі мною тут.
Я не можу розмовляти. З людиною все гаразд?
- Так. - Чудово.
Чудово.
Гей.
Ми маємо йти.
Куди?
На потяг до Делі.
Діпеш зустрінеться з нами там.
Гей, скільки коштує квиток до Делі?
Делі.
Експрес до Делі відходить о сьомій з п'ятої платформи.
- Трясця. - Експрес до Делі відходить о сьомій.
Поквапся! Швидше!
Швидше, швидше!
Давай.
Боже. Чудово.
Звідки ти знаєш Діпеша?
Я його не знаю.
Скільки тобі платять?
П'ять авансом,
десять, коли привезу.
У Делі житимемо в одній кімнаті,
як чоловік та дружина.
Чому?
Хочу змінити ім'я.
Для тебе у мене лише один паспорт. А так перевірять лише мій.
І зекономимо грошей.
Добре.
ПАХАРГАНДЖ, ДЕЛІ
- Вітаю, сер. - Гей.
- Потрібна кімната. Двомісна. - Двомісна.
- Ваш паспорт. - Авжеж.
- Ви сам? - Ми вдвох.
Дякую, м-ре Садік.
- На добраніч. - На добраніч.
Йоу, це Діпеш і, як розумієте, зараз я зайнятий.
Самі знаєте...
Гей.
Гей, не дзвони на британський номер.
Добре? Це мій місцевий.
Де ти?
У Делі.
Зустрінемося у готелі "Крішна" у Пахарганджі. Через годину.
Ти когось вбив.
- Може. - Може?
Це є у газетах, у англійських газетах.
Слухай, він би мене вбив. Чи твою подругу.
Це Діпеш? Дай... Дай я поговорю з ним.
Алло? Діпеш?
- Діпеш. - Саміро.
Де ти?
Я тут. Вже в дорозі, гаразд?
Що сталося? Ти мав зустріти нас у Амрістарі.
- Знаю. Але ж я тут, чи не так? - Де?
- Маю бігти. Скоро буду. - Ні.
- Довірся мені. - Діпеше, слухай... Трясця.
- Що відбувається? - Діпеш боїться.
Залишайся тут.
Наче в мене є вибір.
- Мені потрібен інтернет. - Так?
- Інтернет. - Так.
У ПРОВІНЦІЇ ПЕНДЖАБ ВИКРАЛИ БРИТАНКУ
ПОЛІЦІЯ ПАКИСТАНУ
ФАХАДА ХАСНІ ВБИЛИ ПІД ЧАС ВИКРАДЕННЯ
Алло?
- Гарна сорочка. - Де ти?
- Іди по вулиці ліворуч від тебе. - А далі?
Через дорогу буде ресторан "Привіт, вегетаріанець".
Гаразд. Міг би відразу сказати.
Сідай обличчям до вулиці. Замов мені чай, я йду.
Гей, здоровань.
- Гроші привіз? - Так.
- Перевірю пізніше та подзвоню. - Там вся сума.
Я назначу місце зустрічі з Самірою.
Ні.
- Ти про що? - Ти когось вбив.
Це є у газетах. Її шукає поліція.
- Як довго вони нас шукатимуть? - Раніше треба було про це думати.
Ні, ти мав виконати свою кляту роботу.
Це мало бути звичайне викрадення.
Вона би просто зникла.
Так?
Поверни її до Пакистану.
Викинь у Карачі чи Ісламабаді.
Дивися сам.
Все має бути, як було раніше.
Доведеться більше попрацювати.
Для тебе це лише питання ціни, га?
Двадцять.
Я дам тобі 20 тисяч.
У тебе є тут такі гроші?
Ні, але я можу знайти.
Гей.
Де він?
Він не хоче тебе бачити.
Що ти таке кажеш?
Як я і казав, він боїться.
Боїться чого?
- Перевірю пізніше та подзвоню. - Там вся сума.
Я назначу місце зустрічі з Самірою.
Ні.
- Ти про що? - Ти когось вбив.
Це є у газетах. Її шукає поліція.
- Як довго вони нас шукатимуть? - Раніше треба було про це думати.
Ні, ти мав виконати свою кляту роботу.
Це мало бути звичайне викрадення.
Вона би просто зникла. Так?
Поверни її до Пакистану.
Викинь у Карачі чи Ісламабаді.
Дивися сам.
Все має бути, як було раніше.
Мені шкода.
Можеш сказати, що нікого не бачила.
Що викинули у Пакистані. Як добиралися, не знаєш.
Може, за тебе хотіли просити викуп, але злякалися
і тому викинули тебе.
Або я розповім, що ти мене викрав,
опишу тебе та скажу, що Діпеш тобі заплатив.
Гадаєш, Діпеш не скаже, що ти була з ним в зговорі?
Отже, мені повертатися та виходити заміж?
Тобі вирішувати.
Ні.
У тому й суть.
Я принесу тобі поїсти.
Віскі.
Гей, це Джей.
Гей, Джей. Як справи?
Потрібен паспорт.
Тобі?
- Ні, дівчині. - Де ти? У Лондоні?
Ні, в Індії.
- Вона британка? - Індіанка.
Гаразд.
Я знаю, хто допоможе. Де ти?
Делі.
Він у Джайпурі. Нічого?
- У Джайпурі? - Так.
Гаразд.
- Скільки? - Одинадцять тисяч п'ятсот.
Зібрав 20 тисяч?
- Так. - Чудово.
Орендуй позашляховик. Щось розумне.
Їдь у Джайпур.
Заселися у великий готель. Щось дороге. Відоме.
Чекай, чому у Джайпур?
Просто зроби це.
- Гей. - Приніс тобі одяг.
Поміряй щось з цього.
Навіщо?
- Для фото. - Навіщо?
Для твого паспорту.
Гаразд.
Чудово. Стань там.
Збери волосся.
Не рухайся.
Гаразд.
- Подобається? - Так.
Хочеш погуляти, подихати повітрям?
Так.
- Хочеш віскі? - Ні.
Хочеш накурити?
Це допомагає від стресу.
Тому ти її постійно палиш?
Який у тебе був план?
Ну...
Діпеш працює з коштовностями.
З камінням. Це його сімейна справа.
Він сказав своїм, що поїде до Індії
подорожувати чи щось типу того.
Тобто втече на півроку.
Родина тримає каміння у сховищі, доки не з'являється клієнт,
а у нього є доступ.
Він робить гарні копії коштовностей.
Дуже схожі на реальні, якщо не намагатися продати.
План - приїхати сюди з камінцями
і зникнути вдвох.
Жити на гроші з продажу.
Зухвало.
- Гей. - Треба вирушати.
Куди?
У Джайпур.
Непогано для 100 рупій.
- Чудово. - Ні?
ДЖАЙПУР, РАДЖАСТХАН
- У вас є вайфай? - Так.
- Одну кімнату. - Можна ваш паспорт?
Дякую, м-ре Садік.
ПОЛІЦІЯ ПРОДОВЖУЄ РОЗСЛІДУВАННЯ ВИКРАДЕННЯ
Хто ще знав про ваш план?
Ніхто. Я точно нікому не розповідала.
А про те, що ви були закохані?
Друзі знали, але від родини тримали все в секреті.
Чому б вони були проти? Він багатій.
Він не мусульманин, не панджабі, не з Пакистану. Він індус.
Можна глянути?
Я не повернуся, не побачившись з ним.
Гей, пробачте. Я шукаю Нітіна.
- Так, це я. - Приятель Семмі.
- Привіт. - Радий знайомству.
- Проходь. - Дякую.
Дякую.
Наскільки вони справжні?
Індійський чудовий.
Це реальна людина, а вона - мертва.
З готелем, роботою, поліцією, може, аеропортом проблем не буде.
З паспортом важче.
Може, для готелю та патрулю.
Не для кордону?
Може, наземного,
пізно ввечері...
з хабарем.
Потрібна віза кудись?
У Пакистан.
Так.
Якби ти був багатим туристом,
хотів би бути подалі від бідних, у гарному готелі поблизу,
- ...де б зняв номер? - Самоде.
Тихо, нікого немає.
Тобі б сподобалося.
- Де ти? - У Джайпурі.
Гроші з собою?
Так.
Гаразд, підбереш мене біля Гат через півгодини.
- Якого кольору твоє авто? - Чорний мерседес.
Звідки вони дізналися моє ім'я?
Спитали когось. Чому б їм його не дізнатися?
Гроші з собою?
- Так, лише десять. - Так. Половина зараз, інша пізніше.
Після цього я не хочу тебе бачити.
А ти не схочеш бачити мене. Отже, потрібні всі гроші.
Гаразд. Завтра будуть всі гроші.
Чудово.
Зніми кімнату у палаці Самоде.
- Твій готель знає де. - Навіщо?
Саміра хоче зустрітися.
Ні. Боже.
Вона не поїде назад, доки не побачить тебе.
Ні. Ні.
Вона має співпрацювати. Ти маєш з нею зустрітися.
Я вийду тут, завтра о десятій виселишся з готелю.
І збери гроші.
Де ти був?
З Діпешем.
Завтра зустрінетесь.
Це тобі.
Який план?
Жодного.
ГОТЕЛЬ РОЙАЛ САНШАЙН
Можемо вийти поснідати?
Авжеж.
Все одно від'їжджаємо.
- Смачно? - Неймовірно.
Ти вже бував в Індії?
Обожнюю її.
Особливо південь. Неймовірний.
І твої батьки тебе відпустили?
Коли я була в університеті.
З подругами.
На кого вчилася?
На фармацевта.
Потрібна професія.
А потім зірвалася з ланцюга.
Спершу вони.
А потім вже і я.
Сідай попереду.
- Гей, люба. - Де ти, в біса, був?
Було важко, мав багато чого владнати.
Так-так, авжеж.
- Куди ми їдемо? - У Самоде.
Чудово виглядаєш, люба.
Кримінальне життя тобі іде.
Боні і Клайд.
- Зібрав гроші? - Святий Боже.
Ти наче стара платівка.
Так, зібрав.
Ми можемо поговорити наодинці?
Так.
- Зупини тут. - Ні.
Я сказав, зупини.
- Негайно! - Гаразд, гаразд.
Давай гроші.
Гроші, гроші, гроші.
Бери.
Залишу вас, голубки, на хвилину.
Що з тобою таке?
Гадаєш, я нічого не знаю?
Гадаєш, не знаю, що ти йому сказав?
Що він тобі набрехав?
Припини. Я знаю, що це ти мені брешеш.
- Кажи. - Ти маєш повернутися.
- Ні. Ні. - Так. Ти повинна.
- Тебе шукає поліція. - Та невже?
- Так. - Все за планом.
- За планом? - Так, а що ти думав?
Мене викрадуть, і ніхто не помітить?
Наче це якийсь прикол?
Я не думав, що він когось вб'є.
- Це не моя провина. - І не моя теж.
Ти клятий йолоп.
Трясця твоїй матері. Трясця.
Заплатив більше, аби повернути мене у Пакистан у клятий шлюб,
наче я якась річ.
- Я тебе прикінчу. Тобі кінець. - Не... Не чіпай мене.
- Вилазь, дурна... - Гай. Вилазь. Давай вилазь!
Вилазь давай.
- Гаразд. - Стули писок.
Іди!
- Вона навіжена. - Замовкни.
Вона з'їхала з ґлузду.
- Де коштовності? - Які коштовності?
- Камінчики. - Які, в дупу, камінчики?
Ось що вона тобі сказала?
І ти їй повірив? А ти дурніший, ніж я думав.
Я думав, ти її кохаєш.
Вона клята гадюка.
Припини.
Вона витворяла усіляке. Мені подобалося. Це нове.
Але вона наче скалка в дупі.
Гадаю, мені не варто везти її назад до Пакистану.
Забагато мороки.
Ти взяв гроші.
Трясця.
Трясця!
Він помер?
Так.
Ти і мене вб'єш?
Мав би.
Я можу тобі довіряти?
Ні.
Давай домовимось.
Поділимо коштовності порівну...
здихаємося Діпеша...
і підемо кожен своїм шляхом.
Гаразд.
Дай подивлюся.
Який план?
Вкинемо його в машину.
Скинемо її в кювет, наче це нещасний випадок.
Вони шукатимуть мене.
Його паспорт у тебе?
Він в машині.
Я за пальним. Чекай тут.
Дай мою сумку.
Нітін. Приятель Семмі.
У мене є дещо для тебе.
Скільки коштує?
Куди ми?
Сьогодні ночуємо у палаці Самоде.
Я буду Діпешом.
Дамо знати людям, що їдемо у Непал.
А самі поїдемо на південь.
Вітаю, сер.
- Сідайте. - Дякую. У мене є бронь.
Діпеш Найяр.
- Можна ваш паспорт? - Так, авжеж.
Я в басейн.
Гаразд.
Добрий вечір.
- Добрий, сер. - Можна скористатися картою?
- Авжеж. - Дякую.
Можете підказати найкращий шлях до Непалу?
Куди саме у Непал?
- Катманду. - Гаразд.
- Алло, обслуговування. - Алло, можна мені набір для шиття?
- Він має бути у номері. - Де саме?
І щоб доїхати до Катманду, ви маєте їхати через Лакхнау.
Чудово, дякую.
Ні, це все. Дякую.
Я купила костюм. Щоб виглядало, наче ми разом у відпустці.
Куди ти збираєшся?
Час вирушати?
Куди їдемо сьогодні?
Спершу Джайпур, потім у Гоа.
- Будь тут. Я швидко. - Ні, я піду з тобою.
Скільки даси за автівку?
Тисячу доларів.
І ось це віддамо...
безкоштовно.
Але спершу використай їх у Делі.
Потім у Лакхнау, а потім у Катманду.
І все. Гаразд?
Гаразд. Діпеш Найяр?
Ще у мене є камінчик. У нас є, і його треба продати.
- Хороший камінчик. - Я знаю людину.
Зачекай. Ми можемо поговорити?
- Гаразд. Я залишу вас. - Дякую.
Потрібно зробити кілька дзвінків.
- Де автівка? - Так.
На вулиці, поряд з банком Індії.
- Навіщо ми продаємо каміння? - Один камінець.
Нам потрібні гроші.
- А за автівку? - Тисяча доларів?
- А хто він? - Він свій. Він свій.
Камінчик у тебе?
Так.
Дякую.
Так, пані. Давайте.
Це діамант.
Це для мене дуже дорого.
- Що він каже? - Каже...
У нього немає такого покупця.
Він коштує понад 100 тисяч доларів.
- У мене немає покупця. - Гаразд.
Дякую.
Обережно.
Дякую. Хвилинку.
Де ти сховала діаманти? У сукні чи жакеті?
Здогадайся.
У сукні.
Вірно.
Де?
Спробуй знайди.
Холодно.
Дуже холодно.
Гаряче.
Може, краще їх сховати у більш надійне місце?
Наприклад?
У мій гаманець.
Його можна загубити.
Сукню я точно не загублю.
Її важко не помітити, вона яскраво-жовта.
Ти помітиш, коли я її зніму.
ЗАГУБЛЕНА БРИТАНКА МОЖЕ БУТИ У НЕПАЛІ
Дивись.
Чудовий план.
Я зв'язався з британським консульством у Пакистані
та попросив їх втрутитися.
Бачу, він хоче тебе повернути.
Я ніколи не повернусь.
Скільки тобі було, коли поїхала з Пакистану?
Дванадцять.
Мабуть, важко було.
У Пакистані було непогано.
Лише коли ми дісталися Англії, все пішло шкереберть.
Можна мені трохи грошей?
Навіщо?
Хочу купити телефон.
Скільки потрібно?
Може, мої 500 з продажу машини?
- Ось, якщо потрібен паспорт. - Дякую.
Можеш дати і британський паспорт?
Не хвилюйся, я не втечу.
Де ми?
Я не знаю.
До Гоа ще годин вісім.
Індія така величезна.
І так повно людей.
Тисяча мільйонів.
Кожен живе своїм життям, у своєму світі.
Ідеальне місце, щоб загубитися.
Ми, наче дві голки у стозі Індії.
- Я голодна. - Так?
Може, перекусимо?
Так. Чекай тут. Я орендую автівку.
- Гей. - Вітаю.
Я хотів би орендувати джип.
- На скільки? - На два тижні.
- Може, буду подовжувати. - Жодних проблем.
- Ваші права, будь ласка. - Авжеж.
Дякую.
Отже, хто ти сьогодні?
- Джатіндер Шах. - Вірна відповідь.
- Щось новеньке. - Ага.
Швидше б дістатися океану та поплавати.
Можемо попірнати. Обожнюю пірнати.
- Я маю зізнатися. - Що?
Я не вмію плавати.
- Ні. - Так.
- Ні. - Не вмію.
- Серйозно? - Можеш навчити.
Так. Я навчу. Навчу тебе плавати.
- Гей, дякую. - Привіт, дякую.
Салат з авокадо та омлет.
- Дуже вам дякую. - Дуже вам дякую.
Ми шукаємо, де зупинитися.
Можете щось підказати?
На скільки?
Не знаю. Може, на зиму.
Якщо надовго, можете у Марії.
У ювелірному, там, біля пляжу.
Але мінімум на три місяці.
- Дякую. - Дякую.
Ідеально.
- Хочеш? - Ні.
Смачно.
- Гей. - Можна ключі?
- Вони хочуть подивитися дім. - Ось.
Дякую.
Так. Заходьте.
Тут є чудовий вид.
Тут можете їсти.
Тут кухня.
- А це ваші ключі. - Дякую.
Я тут, якщо щось потрібно. Гарного вам дня.
- Дуже дякую. - Побачимося.
Іди сюди, я тебе вкушу.
Боляче?
Яке твоє справжнє ім'я?
Асіф.
Нічого подібного.
- Обережно. - Трясця. Не роби так.
Не роби так.
Підеш зі мною плавати? Я тебе навчу.
Завтра. Обіцяю.
Гаразд. Завтра.
- Ходімо! - З радістю, але...
Саміра?
Саміра!
Пробачте.
- Скільки? - Тридцять п'ять.
Алло?
Мені шкода.
Та невже.
Ти можеш повернутися. Ніхто не знає, хто ти.
А я не можу.
Дякую за п'ять тисяч.
Я за тобою скучатиму.
Дзвони, якщо знадоблюся.
Переклад субтитрів: Володимир Фатун